|
הֵבֵאתִי לָךְ שַׁי לַמְּסִבָּה
בַּעֲטִיפָה עִם סֶרֶט
רוּחוֹת-רְפָאִים בַּיְשָׁנִיּוֹת
שִׁירִים מְהַסְּסִים
נֵרוֹת נִדְלָקִים בַּנְּשָׁמָה
מוּל הָאוֹר הָרוֹעֵד עַל פְּנֵי הַקִּירוֹת.
אֲבָל אַתְּ
הֶעֱדַפְתְּ אֶת הַחִוָּרוֹן הַגָּדוֹל
נֵאוֹן בְּבֹהַק-חַרְסִינוֹת
מְנַצְנֵץ בּוֹטֵחַ
שֶׁאֵינֶנּוּ רוֹצֶה לָדַעַת דָּבָר
עַל הִבְהוּבִים רָפִים
עַל שַׁלְהֶבֶת עוֹמֶמֶת.
דן ספרי
|
|
אלטמן מאוהב
בשירה,
שירה מאוהבת
בפולני, שמאד
אוהב את מיכלי,
שמתלבטת ביני
לבין הפולני.
שירה ומיכלי הן
אחיות, במערכת
יחיסים לסבית.
אני מאד מאוהב
בעצמי. מסכן
אלטמן.
חצי תימני מחדש
את פלונטר
האהבה, ומסכם את
מערכות היחסים
בין דמויות
הסלוגנים בבמה |
|
המציאות הנו מקרי בהחלט. אין צוות האתר ו/או
הנהלת האתר אחראים לנזק, אבדן, אי נוחות, עגמת
נפש וכיו''ב תוצאות, ישירות או עקיפות, שייגרמו
לך או לכל צד שלישי בשל מסרים שיפורסמו
ביצירות, שהנם באחריות היוצר בלבד.