|
שוהה בנמל-תעופה רב-משתתפים
ריצפת השיש בוהקת
חנויות הדיוטי-פרי קורצות
אנשים נפרדים ממני בלי שהכרתי אותם
אהבות שלמות מסתיימות לפני שהחלו
אנשים מתחבקים לידי
עולים במדרגות הנעות
לעבר האלמוניות השקופה
אני רואה אותם
מתחילים להיעלם לתמיד
אני מדבר אליהם מבעד לזכוכית
הם לא שומעים אותי
מנופף להם בידיים לשלום
אחדים מנופפים לי חזרה
ואז אני נעשה אופטימי
ללא סיבה ממשית
מתיישב ושותה כוס קפה מול הקיר השקוף
רואה את המטוסים באוויר טסים אל שמיים אחרים
מחפש על הלוח-האלקטרוני את מועד הטיסה שלי
אולי במקרה
בקרוב. |
|
זאת מדינה
חופשית ואני
אכתוב מה שבא לי
ואף אחד לא
יפסיק אותי באמ |
|
המציאות הנו מקרי בהחלט. אין צוות האתר ו/או
הנהלת האתר אחראים לנזק, אבדן, אי נוחות, עגמת
נפש וכיו''ב תוצאות, ישירות או עקיפות, שייגרמו
לך או לכל צד שלישי בשל מסרים שיפורסמו
ביצירות, שהנם באחריות היוצר בלבד.