|
![אל היוצרים המוערכים על ידי רן פרידור](http://Stage.Co.IL/img/favp.gif)
רן פרידור הוא ילד הסקרן החבוי בגופו של אדם מבוגר.
אופטימי ללא תקנה.
הצגה זאת הוצגה בהצלחה רבה פעמים רבות בעבר - כך הבנתי.
עתה פנו ובקשו ממני להשתתף בהצגות נוספות.
לפני החזרה הגנרלית הבהרתי שאינני זוכר דבר. השחקנים וההנהלה
הרגיעו אותי: "תראה שהכל יהיה בסדר".
|
מזג האוויר היה חמים, השמים חפים מכל ענן, זמן מתאים לשכב על
החול החם על שפת המים בעיניים פקוחות לרווחה למראה שפע האברים
השזופים שביום אחר ובמקום אחר היו מוסתרים מעין כל.
בסתר ליבי החלטתי, שהיום אינני מוותר
|
הוא ציין לעצמו, כי בודדים היו המקרים בהם בני הזוג הגיעו
בנפרד. מאחורי הסדר מסוג זה הסתתר בדרך כלל הסיפור הקלאסי,
שקרא לו: "אהבת אחר הצהריים" האופיינית לבתי מלון מסוימים בעיר
הגדולה, לא בצימר שלו!
|
אומרים, הוא שומר את הדברים לעצמו
ואני זורק אכזבותיי לכל דיכפין......
|
הוא זכר את הרגע
בו סירבו המלאכים
להכיר באהבתם
של זוג הצעירים.
|
היש בי דבר
עליו ידובר
בבוא יומי?
|
בבוקר בו שבו
העצים ללבלב,
שבו נעוריי
לבקש על עצמם
|
אדוני,
אני יודע שהסיפור אולי יישמע לך מוזר. מה לי, אדם מכובד
ומבוגר, העובד בתפקיד בכיר במוסד ציבורי ידוע, נשוי עם ילדים
ונכדים חמודים ולסוחר הסמים השמן הזה?
|
|
תמיד רציתי
שיזיינו אותי
בתחת.
עד שהבנתי שכל
החיים שלנו
מזיינים אותנו
בתחת. |
|