|
אוי אוי אוי על הריאות
שלי המסכנות
יותר מידי שחורות
הרבה הדבקויות
ועוד כמה קשריות
לחמצן אין מקום
קשה מעוד לנשום
בלילה וגם ביום
רוצה מאוד לרקוד
וסתם לצאת לרעות
אך הגוף מתחיל לרעוד
רוצה לשיר כשמתחשק
מבלי להחנק
בקול גדול לצחוק
ובקול גדול יותר לצעוק
אלוהים! למה מה קרה?
לא תשלח יד לעזרה
ביקשתי קצת חמצן
אבל אתה כל כך קמצן
ורק המחולל עונה לי
טררר בום פוש; טררר בום פוש
יום ולילה דופק בראש
ואין תיקון ואין ריפוי
רק להתמודד עם הצפוי
לשמור ולטפוח את מה שיש
בשום פנים לא להתייאש
תמיד לנסות לשיר שירים
ולספר סיפורים
ועל הידיים להרים
את הנכדים המאירים
את ימיי הארורים
כן, לפעמים הם ארורים
אך מתוק קול השחור
אני רואה את האור
כמו ציפורים שבאות לשתות מים
וגם טובלות את הרגלים
הפרחים שפורחים קול יומיום
והמאיינות שמחרישות את האוזניים
והחתולה שלי היפה
מבוגרת וקצת עייפה
כן, ככה החיים ממשיכים
בשמחה, עד מאה ועשרים
ובינתיים נמשיך לשאוף ולנשוף
ושוב לשאוף ולנשוף, יופי |
|
כשסיפרתי בדיחה
וכל הילדים
צחקו, המורה
אמרה שלא יפה
לצחוק על
חריגים.
הייתי אמור
להיעלב? |
|
המציאות הנו מקרי בהחלט. אין צוות האתר ו/או
הנהלת האתר אחראים לנזק, אבדן, אי נוחות, עגמת
נפש וכיו''ב תוצאות, ישירות או עקיפות, שייגרמו
לך או לכל צד שלישי בשל מסרים שיפורסמו
ביצירות, שהנם באחריות היוצר בלבד.