|
הרודף אחר הכבוד
אסור שיפסיק המרדף
ולו לרגע.
חייב למהר.
עליו לרוץ ולרוץ
עד כלות ריאות
עד ילחית פה
עד יתם כוח.
בזרועות רוטטות
בעיניים כלות
יאחז בעזוז
בגלימת הכבוד
לבל תישמט מידו.
הוא הרי יודע שכבודו "מלידה ומבטן ומהריון".
סבור היית שאיש זה
הרץ ורודף
דולק וחופז-
גזרתו דקה
מותניו צרים
ובטנו קטנה.
ולא היא!
ולא היא!
כרסו כבדה
והיא רצה לפניו
להנחותו. |
|
עם כל הכבוד
למקרה המצער
שקרה שם,
מה זה השם הזה
קוטאותי?
ולאן נעלם
צבוטאותי?
שגם זה לא שם מי
יודע כמה...
אבל הוא בחיים
אז לא מדברים
איתו.
אבל קוטואותי,
מה זה?
בצבוטאותי לפחות
יש תאור של
פעולה וזה אולי
מובן או מועיל,
אבל מה זה
קוטאותי, זה
נשמע כמו שם של
דלקת במעי הגס!
להב בן-לאדן,
גננת במעון
לקשישים, בויכוח
פילוסופי עם
מעריץ. |
|
המציאות הנו מקרי בהחלט. אין צוות האתר ו/או
הנהלת האתר אחראים לנזק, אבדן, אי נוחות, עגמת
נפש וכיו''ב תוצאות, ישירות או עקיפות, שייגרמו
לך או לכל צד שלישי בשל מסרים שיפורסמו
ביצירות, שהנם באחריות היוצר בלבד.