|
הנה הוא כאן לצדי
ישן - (מצב אופייני)
ואני שוכבת כאן
ערה - (מצב אופייני)
לרעש המקרר
לתקתוק השעון
לנשימתו.
והשירים אינם -
נעלמו, פרחו להם
להרים הרחוקים
אל הים המסתתר בין המבנים
אל חורשות האורנים המרחשות.
שם הרוח סוערת,
ומסעירה את הלב -
אבל כאן מתאבקים עצים מגודמים
בתוך מדרכה שבורה
וורדים מלאכותיים צצים וקמלים כפטריות
ובלילה נסתרים הכוכבים בין אורות הפנסים
והלבנה השוממה חולפת
על פני חלון סגור -
לעולם לא תציץ פנימה...
איני יודעת -
אני רוצה להבטיח לעצמי כי יום אחד
יום אחד!
יחזרו יבואו
החיים שאבדו אי שם
בין רכב למרצפת
והברושים יצמחו לא פחות גבוהים
מאנטנות הטלוויזיה... |
|
מזתומרת "עוד
אחד"?!
צרצר, רגע אחרי. |
|
המציאות הנו מקרי בהחלט. אין צוות האתר ו/או
הנהלת האתר אחראים לנזק, אבדן, אי נוחות, עגמת
נפש וכיו''ב תוצאות, ישירות או עקיפות, שייגרמו
לך או לכל צד שלישי בשל מסרים שיפורסמו
ביצירות, שהנם באחריות היוצר בלבד.