|
![סוזי רוסק-אושרוב](http://Stage.Co.IL/images/suzierussek.jpg)
סוזי (אורסולה) רוסק, ילידת פולין.
פירסמה חמישה ספרי שירה. אסופת שירים מפרי עטה
תורגמה לגרמנית. יוצרת רב-תחומית, ציירת ומשוררת,
עיתונאית והיסטוריונית.
בין השנים 1972-1990 עסקה סוזי באמנות וערכה 13
תערוכות יחיד כשנושאי ציוריה הם סיפורים אישיים,
מיתולוגיה פרטית בטכניקת ה-Old Masters. מאחר שסיפור
חייה של סר"א מורכב מאוד, נסתפק ברמז שאת 10 השנים
האחרונות הקדישה, לצד עבודתה העיתונאית, למחקר
אקדמי בתחום חקר השואה והיסטוריה גרמנית, תחום שבו
אחרי הרבה חיבוטי נפש, יזע, דמעות ועבודת פרך נחתה
תשושה על התואר השלישי, וזאת בנוסף לתארים הצנועים
בתחומי תיאטרון, מוסיקה, אומנות, פסיכולוגיה
וספרות.
את כל אלה מונה ס"ר לא מהעדר צניעות, חלילה, אלא כדי
לשמח את לב האמא הפולנייה שלה, שתמיד ידעה יותר טוב
מכולם שמהבת שלה לא ייצא שום דבר, שלא כמו הבת של
השכנים השנואים שלה, שהצליחה, למרות כיעורה, להתחתן
עם רופא שהיום הוא מנהל מחלקה.
סר"א מבקשת לציין בנקודה זו, שגם לאחותה האהובה (שגם
לה צפתה האמא עתיד לא ורוד), יש דוקטורט, אבל
בהיסטוריה של עם ישראל.
כיום מתגוררת ויוצרת ס"ר בשוויץ, בעיר רורשך, על שפת
אגם הבודנזה (הידוע גם כימת קונסטנץ) שבמחוז סן גלן.
זה יותר מחודש שטילי איננו. טילי הוא קיצורו של אוטילי, שמו של
חתולי הלבן, שעד שהלך לאיבוד שימש בין היתר גם מזכירי האישי.
גידלתיו מגור זעיר מוכה פרעושים שילדתי מצאה ליד בית הספר, עד
שהפך לזכר יפהפה, שמן ומפונק.
כשיללתו הפכה תובענית ומתגעגעת, לא עמדתי בפניה
|
וברונהילדה הבינה הכול. גם אתה שייך, אמרה, לזן נגועי הבדידות.
ותדע לך, שאם לא הייתי לביאה, הייתי יכולה להתאהב בך. ולמעשה,
למרות שאני לביאה, כבר התאהבתי.
|
בבוקר היה חם, אבא שם לי כובע קש על הראש, הרים אותי על הידיים
כדי שלא יסתירו לי האנשים שהחלו להתקבץ מסביב. ביד אחת היה לי
דגל קטן, ועל הצוואר תלה תרמוס הפלסטיק עם השוקו. הרחוב קושט
בדגלי כחול לבן, מרחוק נשמעו קולות תיפוף וחצוצרות, הקהל הריע.
|
"כששאלתי אותו מה עשה במלחמה, הוא היכה אותי. פעם אחת ויחידה
היכה, אבל איך! ואמא רק אמרה, 'עזוב אותו, הוא כבר זקן, מה אתה
רוצה ממנו, הוא לא היה קצין האס-אס היחיד'". כשנודע לו על עברו
של הסבא היה כבן 17
|
אני יודע שהיא חולמת על הילד שלא יהיה לנו... אבל מאז אותו
לילה כשהצלחתי, כדבריה, לחדור אליה סופית וטוטלית אל מתחת לעור
- זרעתי בתוכה את הילד שאיבדה לפני שנים לפולחן המחפיר של
קורבן המולך.
|
|
בננה זה פאלי
מדי. אולי
תפוח?
הקופירייטר של
אלוהים מחלטר
בייעוץ לסטיב
ג'ובס |
|