|
249061811
I want to bring back the time,
And live it once again,
Looking at the sunset
|
הזיכרון שנשאר ממך האמתי,
עומד כמו מצבה, נושאת אותו אתי,
כל מה שאני יודעת, וכל מה שהוסתר,
כל מילה שאמרת וכל מילה שעוד תאמר,
אני אבין, אני אזכור,
אהיה אתך ואעזור
|
אלינה...
צלך עד כה נראה,
בשעת שקיעה חוזרת.
|
תקרע ממני כמו,
כמו סקוצ', כמו שעווה חמה בלב,
כמו פלסטר במקום כואב,
תקרע.
לא רוצה יותר
את חוסר האונים
את הכאב
|
תתאבל
על מותי,
כמכאוב אחרון של חייך.
תבכה
את דמעותיי,
כחצי שני של סבלי.
|
בעצם מחפשת מישהו שישמע,
את הסיפור שלה לפני שהיא פוגעת באדמה.
בבקשה אל תעזוב אותי,
אני לא יכולה להישאר עוד קצת?
זה פשוט כל כך קשה להיפרד.
|
ועכשיו כל הזיכרונות צפים, ממך האמיתי,
כמו חקוקים על אבן, נושאת אותם איתי,
כל מה שסיפרת וכל מה שהוסתר,
כל מילה שכבר אמרת וכל מילה שעוד תאמר,
אני אבין, ואעזור,
ואם תרצה, כל חומה מאבן
במילים ריקות אשבור.
|
אל הארכיון האישי (1 יצירות מאורכבות)
|
בוקר טוב רחל.
עץ או פלי?
-אה... פלי...
-יצא עץ. טוב,
נו, אני אספר לך
בכל זאת. יש לך
סרטן.
מתוך ספרו של
ד"ר אפרוח ורוד,
"כיצד לבשר
לפציינטים
בעדינות רבה ככל
האפשר שיש להם
סרטן" |
|