|
ואיסורי-נשיקות
שמתרפים לאט לאט, בשקט
ובמבוכה גדולה,
|
(וגם) הלב אקורדיון:
פתוח-סגור-פתוח
ואתה לא כאן.
|
ידיים לצדדים, לב פעור שותת
צער, אתן לו להיכנס לי לכל
התאים, דיפוזיה מופלאה
שלי; אתה לא.
|
מנסה להבין מה כבר ייצא מזה,
מילים קטועות לחבר להן פרוטזות
או שיר
|
שזוף, מסופר, נראה טוב יותר
מאי פעם, האיש הראשון
שאהבתי,
היחיד שמביט בי מאחור
|
בחורף, למשל,
יש שמיכות פוך
וגשם
וכל בוקר יש לקום
|
בימים האחרונים קצוות האהבה שלי אליך
מתפצלים
|
העברית המתובלת שלך,
שולי החיוך,
היד שמלטפת בהיסח הדעת
|
אהבה מתערטלת ממני
ועוברת לקולב אחר
|
הכיוון
הביתה מעולם לא היה נהיר יותר -
חזרי
(להתהדר בעלם כאילו היה שלך
|
אלוהים אדירים
אתמול
ראיתי מישהי על במה
|
נדמה לי שחלמתי בהקיץ על בית משלנו
וחמישה ילדים שלא קוראים לנו בשמנו הפרטי -
אנחנו ההורים שלהם.
מתיקות תאנתית התפשטה לי בבטן לצד
חומץ תפוחים.
|
אינני זוכרת
את סדרם של הדברים,
אינני זוכרת עוד
|
רציתי לומר
שהחבלים הללו
מתפשטים בתוכי
לאט לאט
כאילו היו גידול
|
לפעמים אלומות דקות שלה מפציעות בך -
ים וסיני חופש שחשבתי פעם שהוא אינסופי,
ותלתלים וגוף ארוך שפקוח כל כך -
|
הפנקס ששלחת לי מחוצלארץ
מונח
על השידה שליד מיטתי
|
בפעם הראשונה
הרגשתי כאילו מסור
מנסר לי את כל הגוף לחתיכות קטנות,
דיממתי כל כך
|
לפני שאתה אומר את כל הדברים האלו
שטובים בשבילי כמו
כדור לרקה שני מילימטר מהאונה השמאלית
|
וכיוון שהקירות דקים
הצעדים הנשמעים במדרגות
כמוהם כטפיפות רגליים עירומות
במטבחי,
וכיוון שהדלת איננה חסונה
נאלצת אני להיות.
|
אני חושבת שצריך דווקא
להיסגר קצת, ובמיוחד אני
שנפתחתי-נפקחתי לכל מי
שידעתי שישאר, וגם לכמה שלא
|
הארגזים נאספים,
הלב מתפכח.
אני מנערת מעליי
את האדישות
|
נניח שאני יודעת בדיוק מה צבע
העיניים שלך, העדשה והגלגל.
נניח שאני יודעת אפילו
על מי אתה חולם בלילה.
|
(תקווה גם היא נתלית לעתים
חסרת שליטה, כמו חוטים של רוק)
ומכונת ממתקים
ושתייה
|
בחמלתו מסתיר הזמן
את כל מה שנשר ממני;
שלשלאות ועדיים,
לולאות מרחב.
|
אין לי דרך לתאר
את הריחוף הזה עכשיו
הכל עובר לאט אבל מאד מהר
סוסים רצים אחורה
יש יד שמלטפת אותי, אבל היד הזו שלי
הכל עובר דרכי
עובר דרכי
|
(רבעי לימונים מחמיצים על השיש,
טיפות החלב הסוררות שמצאו את עצמן
על החולצה החדשה).
|
צלצלת.
סיפרת על התינוק שגדל
והפך לפעוט שדומה לך,
על האישה שלך -
יש לך אישה והיא פסיכולוגית,
בת שלושים וחצי ופסיכולוגית.
(אני בת עשרים ושלוש ועוד לא
אישה של אף אחד, עוד לא
שום דבר שראוי לספר עליו לאף אחד
בשיחות טראנסאטלנטיות
או בכלל)
|
אני אוהבת אותך
אהבה כזו
ש
מקלפת ממני
|
מלהודות שאכן הזזת לי משהו בלוחות האלו
שעל הלב,
שכמו הלוחות הטקטוניים המרכיבים את כדור הארץ
גם תזוזה שלהם עלולה לגרום לרעידת אדמה
|
עוד מעט ימלאו תשעה חודשים
להריון השני שלי
את עצמי.
|
חזרה לעמוד היוצר הראשי
|
בדרך כלל אני לא
סוגד לשטן....
טוב לפעמים....
נו בסדר רוב
שעות היום. אבל
זה רק בגלל שהוא
אוהב להכאיב לי
ואני אוהב אותו
בחזרה. ככה זה
בינינו...מערכת
שמבוססת על דו
קיום
המלאך בוידוי
חושפני |
|